"Berätta allt du minns." Det var vad han sa.
Titta! Vi ska hälsa på min mormor!
-Vi ska inte åka tåg! -Tvinga mig inte att springa.
-Mierzviak! -Måste vi springa?
Börja med att berätta allt ni minns...
Mierzviak, väck mig!
Beklagar, mr Barish. Jag trodde ni förstod vad som pågick.
Du raderar henne för mig. Och mig för henne.
Ni har nån manick. Jag ligger i min säng. Jag är i min hjärna.
Jag är också en del av din fantasi. Hur kan jag hjälpa dig därifrån?
Jag är inuti ditt huvud. Jag är du!
-Vem är det? -Han jobbar åt oss.
Det är Paaatrick, lilla gubben.
Han stjäl min identitet. Han tog mina prylar.
Han förför min flickvän med mina ord. Han stal hennes underkläder.
Han stal hennes underkläder...!
Jag skulle kunna dö nu, Clem. Jag är så lycklig.
Jag har aldrig känt så förut. Jag är precis där jag vill vara.
Jag vill åka hem.
Vänta, Clem!
Clem, de raderar dig.
-Här är jag! -Fokusera!
-Jag anlitade dem. Det var dumt. -Lugna ner dig. Njut av naturen.
Det måste upphöra innan jag glömmer bort dig helt.
Säg åt dem att sluta då.
-Det går inte. Jag sover ju. -Väck dig själv!
Visst... Blir du glad om jag försöker?
Jag ska verkligen försöka. Jättebra idé...
Det här funkar ju jättebra...
Det kittlar!
-Vad fan är det där?! -Ett födelsemärke!
Det funkade faktiskt i nån sekund.
-Där ser du. -Men jag kunde inte röra mig.
En av Joels självuppfyllande profetior? Hellre motbevisa mig...
Jag vill inte diskutera det här just nu.
-Och nu då? Jag är idel öra. -Jag vet inte.
Du raderade mig. Det är därför jag gör det här.
Förlåt. Du vet ju hur impulsiv jag är.
Det är det jag älskar hos dig.
Joel? Jag har en annan lösning på problemet.
Det här är ett minne. Du tittade ner i mitt skrev och ville ha sex.
Raderingskillarna kommer hit, så för mig nån annanstans.
Nånstans där jag inte hör hemma, där vi kan gömma oss till i morgon.
-Jag minns inget där inte du är med. -Så sött, men försök.
Row, row, row your boat gently down the stream
merrily, merrily, merrily, merrily life is but a dream
Det funkar! Jag är ett geni!
Vart tog du vägen? Jag skulle ju också följa med!
Jag ska hämta en skål. Håller du ett öga på Joel?
-Han vill vara nära mig. -Absolut.
Det fungerade, titta...!
Det fungerade!
Vilken klänning! Jag önskar att jag kunde ta den med mig.
-Vem är jag? -Mrs Hamlin.
Jag måste vara runt fyra år.
Jag hittade salladsskålen.
Hur har han det därunder? Jag skulle kunna städa hela dagen.
Vågar jag be om hjälp med att tvätta skärbönor?
Jag älskar det här köket.
Hon ser inte mig. Hon är upptagen.
-Ingen ser mig. Jag vill till mamma. -Joel, lilla gubben.
Hur mår min lilla sötnos?
-Har du nåt att dricka? -Cocktail? Hon är inte fem än, men...
-Lite vodka skulle sitta fint. -Jag ska se om jag har.
Nej, gubben. Din mamma vill att jag ska passa dig. In under bordet!
-Glass. -Nej, inte förrän efter middagen.
-Väx upp. -Lämna mig inte, Clem.
-Det här är rätt stört. -Jag vill till mamma...!
Gråt inte, lilla gubben. Det är ingen fara.
Sluta! Jag tror att det funkar. De hittar oss inte.
Vänta där.
Mitt skrev är fortfarande här, precis som du minns det.
Den har stannat.
Den har slutat radera. Fan också! Det här är inte bra.
Han syns inte på kartan. Jag har ingen aning om var han är.
Det här är riktigt illa. Var är mina glasögon?
Skit...! Vad gjorde vi för fel?
-Vad ska vi göra? -Inte vet jag!
Jag vet inte, säger jag ju!
Spänn av, du gör mig skitstressad.
Vi måste göra nåt. Han kan vakna upp halvfärdig.
Geggig och halvfärdig...
Det lät gott. Jag är hungrig.
-Vi ringer Howard. -Nej! Jag fixar det här.
Han är halvfärdig. Vi har inte tid att tjafsa!
Jag har det under kontroll. Okej, jag ringer Howard.
-Hallå? -Det är Stan.
Vi tycks ha tappat killen vi jobbar på. Jag får inte tillbaka honom.
-Vad hände innan han försvann? -Jag gick ifrån skärmen en stund.
Jag kopplade på autopiloten... för jag behövde pinka.
-Var är Patrick? -Han var sjuk och gick hem.
-Vilken adress? -Jag är ledsen.
159 South Village, lägenhet 1-E, Rockville Center.
-Han kommer med en gång, Mary. -Jag stannar.
Packa ihop dina saker. Det är nog bäst du går.
Jag är så stenad.
Du måste gå.
-Han får inte se mig stenad. -Vi är illa ute om Howard kommer...
Sluta, Joel!
Jag vill att hon tar upp mig. En märkligt stark känsla...
I morgon minns du mig, du berättar om oss och så börjar vi om.
Pat? Skulle vi inte ta en cocktail?
-Den där Patrick kopierar mig. -Vem?
Han är här i min lägenhet. En av raderingskillarna.
Han blev kär i dig när de behandlade dig.
-Och nu dejtar ni. -Är det sant? Är han söt?
Du är felfri. Du är den underbaraste person jag träffat.
Du är snäll...
Du är vacker...smart...
-Och trevlig... -Va?!
Flytta dig! Snabba på!
Jag är fortfarande hög. De där ögon- dropparna hjälpte inte ett skit.
Var cool nu...
-Hej, Mary, vad gör du här? -Hon hjälper till.
Jag vill förstå behandlingen.
Det är viktigt att jag förstår det arbete vi utför.
Alltså inte jag... Av dem där jag jobbar...
Arbetet mina kollegor utför.
Ska vi försöka komma till klarhet med det här?
Märkligt... Har du kört C-Gate?
Självklart! Jag menar...ja.
Ska jag linka ihop dem?
Jag körde alla hjälpprogram och det gav inget...
...så jag kollade alla minnen mot utskrifterna.
-Här har du en stol, Howard. -Tack.
Jag får gå igenom hela minnet och se om jag hittar nåt.
Jag älskar att bli badad i vasken. Det är en sån trygghetskänsla.
Jag har aldrig sett dig lyckligare.
Där är det. Jag förstår inte hur det minnet försvann från kartan.
Vad gjorde han där?
Hans ögon är öppna.
-Har han gjort så tidigare? -Nej.
Det här är inte bra.
Jag blir tvungen att ge honom den här.
Inser du inte att jag älskar dig, Antoine?
Okej, vi är tillbaka.
Det var en fröjd att se, Howard. Som en kirurg eller en pianist.
-Tack, Mary. -Nu klarar jag mig själv, Howard.
Inser du inte att jag älskar dig, Antoine?
Vilken tur jag har. Kyss mig...
Säg inte Antoine. Jag heter Wally.
Hur kan man älska nån med ett sånt namn? Vad var det?!
Herregud, det kommer folk ur baken på dig!
-Där fick jag det. -Tangerine!
Vi måste härifrån! Skynda dig.
-Du kommer inte undan. -Kom nu, Clem!
Där går jag.
Doktorn? Snälla...!
Vi börjar med att du berättar allt du minns...
Konstigt. Han är i ett minne vi redan raderat.
Då vet vi åtminstone var han är.
Han tycks ha utvecklat resistans mot behandlingen.
Fan...!
Göm mig djupt inom dig.
Göm mig i din skam.
Kom då, din jättebebis.
-Hej då, Howard. -Vänta! Han försvann igen.
-Kära nån... -Det var synd.
Skam...
Jag gillar det inte heller. Jag letar efter gömda ställen...
Gubben, jag har en överraskning...
Jag frågar dig i morgon i stället. Godnatt, hjärtat.
-Förlåt...! -Tyst!
Titta!
Titta var vi är!
Åh, nej... Det här är inte bra.
Göm mig riktigt djupt inom dig.
Slå till den, Joel!
Nej, jag måste gå hem. Jag gör det sen!
Han har en tjej!
Jag är inte rädd för dig längre, Freddy...
Res dig upp, Joel. Det är inte värt det.
-Han lyssnar inte. Kom, Joel! -Dumma!
-Jag skäms så. -Du var bara en liten kille.
Det är där jag bor...bodde. Jag önskar jag känt dig som barn.
Vad gillar du min rosa hatt? Den här gången kan du döda mig.
-Du kommer att dö på riktigt. -Ett, två, tre...
Oj, min mamma.
Vi leker bara, det är inte på riktigt.
Är du död än?
Jag börjar få grepp om det. Jag fattar det inte, men jag hittar honom.
Joely? Hur är det med dig?
Gud, det var fruktansvärt... i tre sekunder.
En gång till, sen är det min tur.
-Det här är ashäftigt! -Se upp!
Det är lössnö.
Vårt hus!
Vi måste härifrån!
Vi måste härifrån, Clem.
Vi har inte tid med det här!
-Jag vet inte ens vart vi ska. -Det blir jättekul. Vi ska hitåt.
Du hjälper inte till alls.
Släpp mig, Joel!
Jag tycker om att se dig arbeta, Howard.
Jag går ut och tar en nypa luft om det går bra.
Du verkar ha allt under kontroll.
Ja... Det går bra.
-Gillar du citat, Howard? -Vad menar du?
Kända citat. Det är inspirerande att läsa dem.
Jag har hittat några som jag tror du också gillar.
Jag vill gärna höra några.
Ett går: "Saliga äro de glömska, ty de blir också kvitt sina dumheter."
-Det är väl Nietzsche? -Klart att du visste det...
Det är ett fint citat. Jag är glad att vi båda kan det.
Det är ett annat av Pope Alexander som går...
-Alexander Pope? -Ja. Fan, också...
Och jag som inte skulle säga fel för att inte låta korkad.
-Det var inte så farligt. -Du är så rar.
Citatet lyder: "Hur nöjd, hur säll, är himlens kyska brud"
"Av världen glömd, hon glömmer den för Gud"
"I hennes själ en evig klarhet brinner"
"Dess fromma suck till ljusets rymder hinner"
Jag skulle vilja vara en enorm elefant.
-Med en sån där enorm snabel. -Clementine?
-Jag hade inte hört det. Så vackert. -Jag tyckte att det var passande.
Jag beundrar verkligen ditt arbete.
-Jag vill inte verka påflugen. -Ingen fara. Det är kul att...
Förlåt mig...
Jag har varit kär i dig länge.
-Jag skulle inte ha sagt det där. -Mary, du är en fantastisk tjej.
Men du vet ju att jag har fru och barn.
Vi kan inte göra det här.
God morgon, mrs Mierzwiak.
-Herregud...! -Vem är det?
Tack ska du ha, Stan...
Hollis!
-Vänta, Hollis. -Jag visste det, Howard.
Jag kom hit för att jobba. Det var en engångsföreteelse.
Jag är bara en fånig, förälskad tjej! Jag kastade mig över honom.
Var inte ett sånt monster, Howard. Berätta för henne.
-Berätta vad? -Din lilla stackare.
Du kan få honom. Du har haft honom förr.
Va...?!
Vi har ett förflutet ihop.
Du ville ha behandlingen.
Du ville genomgå den, så att du skulle komma över...
Jag måste göra färdigt jobbet, det är nästan morgon.
Vi får prata senare. Okej?
Jag skjutsar hem dig.
-Jävla skitpryl... -Hej.
Jag trodde inte du skulle gå nära mig igen.
Jag trodde du kände dig kränkt. Du stack ju faktiskt.
Jag kände att jag ville träffa dig.
Jag skulle vilja...bjuda ut dig eller nåt.
-Du är ju gift. -Inte ännu. Nej, gift är jag inte.
Jag kan säga direkt att jag vill komma i första hand.
Jag tänker inte tassa på tå runt ditt äktenskap.
Vill man vara med mig är det jag som gäller.
Många killar tror att jag kan göra dem hela eller levande.
Jag är en vilsen tjej som söker frid. Tro inte att jag kan ge dig din.
Det där talet minns jag väl.
-Jag förstod mig på dig. -Du förstod hela människosläktet.
Jag trodde ändå att du skulle rädda mitt liv.
Jag vet...
Det skulle bli annorlunda om vi gav det en chans till.
Kom ihåg mig. Gör ditt bästa.
Det kanske vi kan.
Berätta det du minns så tar vi det därifrån.
Jag fattade tycke för dig direkt.
Du gjorde aldrig närmanden. Jag gillade det.
I början vågade jag knappt prata. Jag ville verka smart inför dig.
Jag längtade till jobbet. Jag brukade fantisera-
-om att vi var gifta och hade barn.
-Jag kan inte, Howie. -Det blir bäst så, Mary.
Jag vet. Gode Gud...
-Om jag håller i undersidan... -Du tar den, Joel.
Du kan bära kylväskan.
Jag kan ta den. Akta!
Du bär ingenting. Slå igen luckan.
Det här är dagen vi träffades.
Jag kunde knappt urskilja dig nere vid strandkanten.
Jag attraherades av dig redan då.
Jag tänkte: "Så märkligt, jag attraheras av någons rygg.
Du hade den där orangea tröjan som jag till och med avskydde till slut.
Men då tänkte jag: "Coolt, en orange tröja."
-Hejsan. -Hej.
Jag såg dig sitta här för dig själv.
Jag tänkte: "En normal person som inte heller vet hur man beter sig."
Jag vet aldrig vad jag ska säga.
Jag heter Clementine. Kan jag ta en bit av din kyckling?
Sen tog du den bara, utan att vänta på ett svar.
Vi kändes så nära, som om vi redan var ett par.
-Jag heter Joel. -Hej, Joel.
Inga skämt om mitt namn.
Typ, Oh, my darling, Clementine, och Huckleberry Hound?
-Ja, typ. -Nej, inga skämt.
En av mina favoritleksaker var min Huckleberry Hound-docka.
Jag tycker att ditt namn är magiskt.
Nu är vi där, Joel. Snart är det borta.
-Jag vet. -Vad gör vi?
Njuter av det.
-Är du gift? -Nej.
-Fast jag bor ihop med nån. -Man eller kvinna?
Kvinna...!
Då är jag inte helt fel ute, i varje fall.
-Känner du de som bor här? -Självklart inte. Kom.
-Tänk om de har hund. -Det finns ingen hund.
-Vad sysslar du med? -Det är iskallt ute.
Clementine!
Hoppa i. Vattnet är härligt.
Ingen kommer hit i natt.
Vad heter din flickvän?
-Naomi, men vi är inte... -Det räcker.
Nu kan jag leta efter ljus, tändstickor och barskåpet.
-Vi borde gå. -Linjen är död. Vad sa du?
-Vi borde gå. -Varför? Det är vårt hus i natt.
Vi heter...David och Ruth Laskin. Vem av dem vill du vara?
Jag föredrar att vara Ruth, men jag är flexibel.
Vad letar du efter?
-Alkohol! -Jösses...
Går det bra med vin?
Du väljer vin, så går jag och tar på mig nåt mer...Ruth.
Det är Ruth-er i mig!
Jag ska ju få skjuts hem.
-Åk då! -Det gjorde jag.
Jag trodde du var rubbad. Men du var spännande.
-Jag önskar att du hade stannat. -Jag också. Nu gör jag det.
Det är mycket jag önskar.
Jag önskar...
Jag önskar att jag hade stannat kvar.
-När jag kom ner var du borta. -Jag gick ut genom dörren.
-Varför? -Jag kände mig som en rädd pojke.
-Var du rädd? -Ja.
Det trodde jag du visste.
Jag sprang tillbaka i ett försök att undfly förödmjukelsen.
-Var det nåt jag sa? -Ja.
Du sa "Åk då!" med en sån föraktfull ton.
-Förlåt. -Det gör inget.
Joely? Kan du inte stanna den här gången?
Jag gick ut genom dörren. Det finns inget minne kvar.
Hitta på ett avsked i varje fall. Vi låtsas att vi fick ett.
-Hej då, Joel. -Jag älskar dig.
Möt mig i Montauk...
Det var inte mitt fel att planet kraschade.
Du är påtänd och kör bil.
Gräset och spriten tar ut varandra.
Det gör de visst. Det är vetenskapligt bevisat.
-Håll ögonen på vägen. -Jag ser inte ett skit.
Jag såg nog att du pratade med en snygg tjej.
Ja, vem var det?
Det var bara...en tjej.
Så där.
-Jag åker tillbaka med vanen. -Tack, Stan.
Vi får talas vid senare.
Du har dina prylar, ser jag. Jag gissar att du inte kommer tillbaka.
-Svär du på att du inget visste? -Ja.
-Så det var inte du som raderade? -Självklart inte!
-Anade du aldrig att vi var ett par? -En gång, kanske.
Jag kom tillbaka från ett jobb och jag såg att ni pratade.
-Jag vinkade och då fnittrade du. -Hur såg jag ut?
Du såg lycklig ut. Lycklig och hemlighetsfull.
-Och efter det? -Ni betedde er aldrig så igen.
Jag trodde att jag hade inbillat mig.
Jag gillar dig verkligen, Mary Svevo. Vet du det?
Jag ska bara hämta tandborsten.
Var är du, Clem? Jag är orolig.
Du verkar vara arg på mig och jag vet inte vad jag gjort.
Jag älskar dig så. Jag gör allt för att du ska bli lycklig.
Säg vad du vill att jag ska göra.
Jag kommer förbi för att se att du är okej.
Vamonos, señor.
-Jag hade jättetrevligt i går kväll. -Trevligt?
Jag hade den bästa jävla kvällen i hela mitt jävla liv!
Det var bättre.
-Så konstigt. -Till dr Mierzviaks patienter...
Jag heter Mary Svevo. Vi har träffats, men du minns inte mlg.
Jag arbetade på företaget som raderade vissa av dina minnen.
Jag har kommit på att det är ett hemskt...
Jag ställer allt till rätta genom att skicka akterna till alla.
Jag heter Clementine Kruczynski och jag ska radera Joel Barish.
Vad är det här?!
Han är tråkig. Är det skäl nog att radera nån?
Jag jämför med hur jag var förut, och han har förändrat mig.
Jag är alltid skitsur nuförtiden. Jag gillar inte mig själv längre.
Jag kan inte ens titta på honom. Hans patetiska, ursäktande leende!
-Vad gör du? -Ingenting.
-Jävlas du med mig? -Nej!
Jo, det gör du. Det är ju uppenbart!
Vi lugnar oss ett ögonblick och...
Dra åt helvete!
-Kan vi prata... -Dra åt helvete, sa jag!
Joel Barish...
Hej, Clementine! Kul att se dig.
...och jag tror att hon är smart, men hon har ingen utbildning.
Vi kunde inte prata om böcker. Hon läser hellre tidningar.
Hennes ordförråd lämnar en del övrigt att önska.
Jag skämdes när hon uttalade "bibliotek" "byblotek".
Titta vad jag hittade.
Clementine har nåt väldigt förföriskt över sig.
Hon tycks lova att ta en bortom det jordiska.
Jag ser mager ut.
...en meteorit som för dig till en annan värld, där allt är spännande.
Men man inser snabbt att det är ett utstuderat knep.
-Förlåt att jag skrek åt dig. -Det gör inget.
Jag är så ledsen att jag sa så hemska saker.
-Jag ska stänga av. -Nej, det är inte mer än rätt.
Och det här med hennes hår, vilket nonsens!
-Du är jättefin i håret. -Tack.
-Vill du ha nåt att dricka? -Har du nån whisky?
Jag tror inte hon var intresserad av sex.
Det märktes tydligt vår sista natt. Det var inte sexigt...bara sorgligt.
Jag trodde jag hade mer hemma.
Hon får folk att gilla henne genom att knulla med dem.
Åtminstone fresta med ett knull.
Hon är så desperat och osäker...
...att hon förr eller senare börjar knulla runt.
-Jag är inte sån. -Det trodde jag inte om dig heller.
Det där sårar mig verkligen, för jag är inte sån.
Jag ska gå. Jag känner mig lite förvirrad...
Jag kan nog inte vara kvar här.
Hej då. Det var trevligt att träffas.
Att leva med nån och sen upptäcka att hon är en främling...
Vänta!
Vad är det? Vad vill du, Joel?!
Jag vet inte... Jag vill bara att du ska vänta...en stund.
-Visst... -Säkert?
Jag är en vilsen tjej som söker frid. Jag är inte perfekt.
-Jag ser inget jag ogillar hos dig. -Men det kommer du att göra!
Och jag blir uttråkad och känner mig kvävd, för sån är jag.
Okej.
Okej...